Nimeni on Uhtred, Uhtredin poika.
Synnyin saksina, mutta tanskalaiset kasvattivat minut.
Nyt palvelen Wessexin kuningasta Alfredia.
Nain hurskastelevan vaimon Alfredin mieliksi.
Sain velan rasittaman maan ja huijaavat työntekijät.
Tapoin tanskalaisten mahtavan soturin Ubban.
Vanhemman Oddan haavoituttua taistelussa, hänen poikansa otti kunnian Ubban tappamisesta.
Totuus sivutettiin... Taistelin Ubban kanssa mies miestä vastaan ja tapoin hänet.
Minut pakotettiin polvistumaan Alfredin Jumalan edessä.
Menen edellä, mutta jäät minulle velkaa.
Teidän on maattava maassa ja suudeltava ristiä.
Suudelkaa persettäni. Kohtaloni koettelee minua, mutta selviän siitä.
Kohtalo on kaikki.
- Haluatko varmasti tätä, ääliö? - Kieltääkö joku laki sen?
Tanskalaiseksi pukeutumisenko? Ei. Cornwalumin ryöstelyn kyllä.
- Rauha on voimassa. - Jos aioin vallata Bebbanburgin, tarvitsen armeijan.
Jotta pystyn kokoamaan armeijan, tarvitsen hopeaa. Teemme sen.
- En pane vastaan. - Eikö Odda kaipaa sinua?
Teen kuten hän pyysi. Vahdin sinua.
Hän rakentaa Alfredille kirkkoa Cynuitiin. Etkö ole kuullut?
Kutsuvat sitä kultaisen alttarin kirkoksi.
- Keitä he ovat? - Oswaldin lapsia.
Heidän äitinsä lähetti heidät, jotta häpeäisin heidän valehtelevan roisto isänsä tappamista.
Se näköjään toimii.
He eivät ole ensimmäisiä, ketkä ovat menettäneet vanhemman.
He jäävät henkiin.
Hyvää ruokaa, Mildrith. Kiitos.
Mukavaa, että pidät siitä.
Pelkäsin jo, että olet hukannut kielesi.
- Olin huolissani. - Epäilen.
- Hän suree roistoa. - Ei kuulu minulle.
Hän tappoi miehen, jonka olen tuntenut koko ikäni.
Hän ei suostu maksamaan tämän perheelle, jonka olen tuntenut koko ikäni.
Nyt kylä, joka isäni avulla rakennettiin, kutsuu miestäni Uhtred Jumalattomaksi.
Älä unohda, että kieltäydyin kastamasta poikaani kristityksi.
- Suonette anteeksi. - Leofric istu, pyydän.
- Nuo asiat eivät kuulu minulle. - En puhu niistä.
- Huomenna olen poissa. - Poissako?
Jos joku kysyy, olemme turvaamassa Alfredin kuningaskuntaa jälleen.
- Kauanko olet poissa ja missä? - En tiedä kauanko. Viikkoja.
Paikkasi on kotona. Oswaldin vaimo meni piispa Alewoldin puheille. Piispa puhuu Alfredille, -
- joka lähettää miehensä ovellemme. - En maksa mitään. Sano niin, jos he tulevat.
Hän sai surmansa, koska varasti. Se on lakini.
Jos jätät minut menen suoraan kirkkoon kastamaan poikamme.
- Sitten hän ei enää ole poikani. - Antakoon Jumalani anteeksi sanasi.
- Mikä jumala? - Mitä sinulle on tapahtunut?
- Missä on se tunteitaan näyttävä Uhtred? - Minut laitettiin ryömimään!
Jumalan edessä! Me kaikki polvistumme Hänen edessään.
En unohda, mitä Alfred teki minulle Jumalansa nimissä. Kiellän hänen Jumalaansa!
Minä poistun.
Onko sisälläsi vielä mies, josta välitin?
Onko sisälläsi vielä nainen, jota niin kovasti halusin kyntää?
Projekti etenee päivä päivältä.
Sinun on tultava Cynuitiin katsomaan kirkon edistymistä.
Tulen toki. Se olisi mukavaa.
Tuohan näyttää vaikuttavalta tuossakin.
Niin. Pitkittäislaiva on tässä.
Poikkilaiva ja sitten varsinainen kuori.
Jossa sijaitsee jo mainetta niittänyt kokokultainen alttari.
Se on vain kullattu, ei muuta, herra.
Tiedättehän, miten jutut paisuvat. Luvallanne sijoittaisin alttarin juuri tähän.
- Miksi tarvitset lupani siihen? - Siihen kohtaan Ubba on haudattu.
Haluatko sijoittaa Jumalan alttarin pakanan haudan päälle?
En toki, herra. Luvallanne kaivamme hänet ylös haudastaan ja viskaamme vaikka jokeen.
Voit kaivaa ruumiin ylös, mutta se pitää haudata merkitsemättömään paikkaa, mutta kunniallisesti.
- Se oli vain vitsi, herra. Huono sellainen. - Tekomme ei saa vaarantaa rauhaa.
Kaikella kunnioituksella, mutten ole niin hölmö, mitä isäni toisinaan antoi ymmärtää.
- Isä Beocca, onko asiaa? - Kirje, herra, piispa Alewoldilta.
- Yksityisasia vai virallinen? - Koskee lakitoimia kuulemma.
Lue se.
- Etkö saa kirjoituksesta selvää, Beocca? - Tämä koskee jaarli Uhtredia.
Hän tappoi työntekijänsä ja kieltäytyy maksamasta tämän perheelle hyvitystä.
Haluatteko, että tutkin asiaa?
En. Se ei ole sinun tehtäväsi.
Odda, sinun on tutkittava asia minun puolestani.
Toivon Uhtredin vaimon vuoksi, että tappo oli oikeutettu.
Uhtred on aina ollut oikeudenmukainen. Tapauksessa varmasti on lieventäviä asianhaaroja.
Se jää nähtäväksi. Tee kuitenkin Odda parhaasi rauhan ylläpitämiseksi.
Teen, herra.
Löydän rikkaudet, jolla maksaa velkamme. Haluamme samaa asiaa. Synnyinmaitamme.
- Niitä ei viedä sinulta. - Minultako?
- Etkö enää toimi jaarlina? - Minua ei täällä hyväksytä jaarliksi koskaan.
Sitten pyydän sinulta vielä kerran. Muuta suuntasi.
Jos päästät Jumalan sydämeesi, Hän opastaa sinua.
Minusta ei koskaan voi tulla haluamaasi miestä.
- Voit yrittää. - Halveksisin sitä miestä.
Ääliö!
Olen rakastanut sinua.
Älä rukoile puolestani.
- Naitko edes hyvästeiksi, ääliö? - Haluan poistua Wessexistä iltaan mennessä.
Sitten on ratsastettava tuota nopeammin, ääliö.
Näitä ei pueta ennen kuin pääsemme Cornwalumiin.
Voitte toki kiillottaa ne, jotta pukiessanne ne näkyvät kauas.
Silloin teitä pelätään. Saatte huomata, millaista on olla tanskalainen.
Kaikki pysyvät paikoillaan. Kukaan ei liiku. Sinä siellä!
Pysy paikoillasi. Tunnenko sinut?
Riisu huppusi. Käskin riisumaan huppusi!
- Aethelwold. - Haluaisin tulla kanssanne.
Olla osana seikkailua. Halusin pitää sen yllätyksenä.
Hän ei voi olla mukana. Hän ei osaa pitää suutaan supussa. Tapetaan hänet.
Ette voi tappaa minua. Olen virallinen kuningas, typerys.
- Ei täällä, Leofric, ei Wessexissä. - Sitten raahaan hänet Cornwalumiin.
- Ei nyt! - Et voi! Uhtred, olet palveluksen velkaa. Käyttäisin sen nyt.
Jos Alfred kuulee retkestämme, kuolemme kaikki.
- Hänen takia niin tulee käymään. - Leofric, olen muuttunut mies. Vannon sen.
Tapetaan hänet. Kukaan ei kaipaa häntä.
Hän tulee mukaamme. Olen sen hänelle velkaa.
Otan hänet vastuulleni.
- Hän on suojeluksessani. - Kukakohan suojelee meitä muita?
- En ole koskaan nähnyt häntä noin vihaisena. - Putsaat haarniskamme ja hoidat hevoset.
- Mitä tahansa. - Pyyhit myös perseemme, jos sanon niin.
Tietenkin. Kerään jo sammalta ja hierakaa siltä varalta, herra.
- Mitä tiedätte Cornwalumista? - Sen ettei se ole Wessex.
Wessexin ja Cornwalumin rajana on joki nimeltään Tamar.
- Siksi olemme leiriytyneet tänne. - Se virtaa pohjoisesta etelään, -
ja Cornwalumin rantaviiva on jalan muotoinen.
- Hekö ovat kauppiaita? - Ovat. Pohjoisrannikko päättyy -
Walesin kuningaskuntaan ja Irlantiin, sekä etelässä Frankkien valtakuntaan.
- Mistä tiedät tuon? - Olen koulutettu mies, Leofric.
Nautin faktojen salaamisesta.
Sen teet hyvin.
- Onko heillä kuningasta? - Useita.
- Ovatko he hurjia taistelijoita? - Älä pelkää, Leofric, olemme tanskalaisia.
- Haluan veren makuun taistelussa. - Älä huoli, poju.
Olet etulinjassa.
Odotan innolla sitä.
Päivää, herra.
Kerro isännällesi, että jaarli Odda on täällä piispa Alewoldin kanssa.
- Kyllä, herra. - Vauhtia.
Ei ole kaikkein halutuimman näköinen tila, jonka olen nähnyt.
Jaarli Odda, piispa Alewold, mikä miellyttävä yllätys.
- Saanko tarjota virvokkeita? - Olemme täällä kuninkaan asialla.
- Asia koskee miestäsi. Onko hän paikalla? - Ei ole.
Voitko hakea hänet, kultaseni?
Kaikki ristiriipukset.
Ette ole enää Jumalaa pelkääviä kristittyjä.
Älkää tehkö ristinmerkkiä, älkääkä katsoko taivaaseen.
Tehdään meistä rikkaita!
TAMAR-JOKI WESSEXIN JA CORNWALUMIN RAJA
Mieheni on suojelemassa kuningaskuntaamme.
- Keneltä? Voimassa on rauha. - Hän sanoi vain tekevänsä Alfredin töitä.
- Hän ei luota tanskalaisiin. - Hän luulee tietävänsä kuningasta paremmin.
- Miehesi Leofric, kertoo varmaan tarkemmin. - Niin varmasti.
Odda, ei ole lapsukaisen syy, että hänet naitettiin tyrannin ja typeryksen kanssa.
Ei, ei tietenkään.
Mildrith, hyvin vastahakoisesti, -
minun on annettava teille tämän kirje, -
joka on miehellenne, hänen palattuaan.
Hänen on sovitettava Oswaldin kuolema tai hänen omaisuutensa takavarikoidaan.
Mikä on myös minun omaisuuttani.
Jos sinulla koskaan on tarvetta, niin isäni talo on aina sinunkin talosi.
Miten lordi Odda voi? Toivottavasti hyvin.
Heikosti. Hän on vielä hyvin heikko.
Se isku olisi tappanut monta miestä.
Ottakaa lohdutuksena se, rouva, -
että maanne takavarikosta hyötyy kirkko.
Päästäkää irti!
Mihin se hopea on haudattu?
- Missä se on? - Näillä ihmisillä ei ole mitään.
Pyydän.
Viisi päivää ilman saalista.
- Aikaa on vielä. - Täällä on käynyt muitakin tanskalaisia.
- Tarvitsen hopeaa. - Joten jatkamme etsimistä.
- Entä jos koko Cornwalum on jo ryöstetty? - Jatkamme etsimistä.
Etenemme länteen.
Haluavatko he puhua?
Viisi miestä ottaa heidät vastaan.
Vain minä hoidan puhumisen. Aethelwold.
Kuulin kyllä. Vain mahtava Uhtred puhuu.
Olen veli Asser.
Tuon teille lahjan kuninkaaltani.
Kuningas Peredurilta.
- En ole koskaan hänestä kuullutkaan. - Kuninkaani on varmasti kuullut teistä.
Tanskalaisjoukko ryöstelemässä kyliä Cornwalumissa ei jää huomaamatta.
Miksi kuninkaanne lähettää minulle näitä kurjia lahjoja?
Rauhan eleenä.
Kuninkaamme kimppuun on hyökännyt brittejä ja naapuri Callyn, -
jonka joukot ovat vallanneet linnakkeemme.
Peredur maksaa hyvin, jos autatte valtaamaan takaisin linnakkeen.
Maksaa meille hyvin. Paljonko?
En tiedä summaa, mutta varmasti hän on antelias.
- Onko hänellä hopeaa? - Hän on kuningas.
- Winchester tämä ei ole. - Eikä hän ole Alfred.
- Kuningas tervehtii teitä. - Tervehtiikö?
- En kuule mitään. - Olette pakanoita.
Kuningas on kristitty ja puhuu ainoastaan minun kauttani.
Jos astutte lähemmäksi ja osoitatte kunnioitustanne...
Ilmoita kuninkaallesi, etteivät tanskalaiset kumarra kristittyjä.
Montako brittiä puolustaa linnaketta, jonka haluatte meidän valtaavan takaisin?
Minkä hinnan maksatte siitä?
Olisi paljon yksinkertaisempaa, jos kuningas puhuttelisi minua suoraan.
Rauhoitu.
Heitä on neljästä viiteenkymmeneen miestä.
Ei viittäkymmentä enempää.
- Meitä on 30 taistelevaa miestä. - Meitä on 20.
- Paljonko se on hopeassa? - Sata hopearahaa.
Ei tule kauppoja. Kerron teille hinnan. 400 hopearahaa.
- Se on mieletön summa. - Onko Peredur kuningas vai ei?
- Kutsun kuningatar Iseultin. - Herra, ehkä sen sijaan, -
teidän pitäisi odottaa hetki ja rukoilla johdatusta.
Iseult! Sinua tarvitaan!
Olen siunattu kahdella vaimolla ja kuningattarella.
Iseult on varjokuningatar.
Tiedät, mitä vaadin sinulta. Tietenkin tiedät.
Kuka olette -
ja mitä teette kuninkaan puolesta?
Olen Uhtred Ragnarson.
Olen täällä taistelemassa kuninkaanne puolesta, -
jos hän maksaa minulle arvoni mukaisesti.
Hän on se.
Olette onnekas omistaaksenne tuollaisen vaimon.
Hän ei ole panopuu. Hän on liian arvokas.
Neljäsataa hopearahaa.
- Sovittu. - Saanko nähdä ne?
- Näette, kun linnake on vallattu. - Ei vaan nyt.
Kaikki rikkauteni on piilotettuna linnakkeen sisälle.
- Silloinhan vihollisellanne on ne. - Hyvin piilotettuna.
Sinulla on hintasi ja ehtoni. Tiedän, että hyväksyt.
Tiedän, että haistat hopean.
Tanskalaiset...
Haistatte veren ja hopean, sekä naiset.
Joten lisään palkkioon kuningattareni.
Tämän kuningattaren.
Jos valloitamme linnakkeen takaisin ja valehtelit hopeasta, tapan sinut.
Senpä tähden en valehtelekaan.
Kutsu miehet. Jäämme tänne.
Uneksin siitä varjokuningattaresta.
Kerroit hänelle nimesi ja sana kiirii.
Huomasin, että teillä on sakseja riveissänne.
Joitakin Merciasta. He saavat parempaa palkkaa kuin pelloilla.
Hän haluaisi hyökätä nopeasti, ettei joudu ruokkimaan teitä yötä pidempään.
- Kuinka kristillistä. - Hän haluaisi olla Jumalan mies, -
muttei pysty luopumaan pakanallisuuksista, kuten huomasitte.
Kuningatar Iseult.
Hän on gwrach, noita.
- Millaisia voimia hänellä on? - Peredur uskoo, että hän näkee tulevan, -
kunhan hän pysyy neitsyenä.
Käske kuninkaan valmistella miehensä.
Peredur, linnakkeesta pakenevat ovat sinun vastuullasi.
Hoida oma osuutesi, niin hoidan omani.
Eteenpäin.
Katsotaan kestävätkö britit pelottelumme.
Seis.
Odotamme tässä.
Miksi he poistuisivat linnakkeesta taistelemaan?
Aethelwold, eteenpäin.
Ratsasta harjanteelle katsomaan, miksi he poistuvat linnakkeesta.
- Yksinänikö? - Halusit olla etujoukoissa.
- Mitä näit? - He ovat oikeita tanskalaisia!
Pysähtykää!
- Mitä odotat? - He ovat tanskalaisia.
Mitä väliä? Taistelette rahasta jopa toisianne vastaan.
- Valehtelit minulle. - Ajattele hopeaa!
Kuningatar näki sinun voittavan, joten taistele!
Hän on miekkasoturi. Sotaherra.
Jos sotaherra haluaa puhua, saanko ehdottaa, että kuuntelemme?
Kerro nimesi.
Olen Uhtred Ragnarson.
- Kuka te olette? - Valkean ratsun Skorpa.
Sinäkö olet se Uhtred Ragnarsson, joka oli Cynuitissa?
- Olen. - Jaarli Ragnarin saksipoika.
Sama mies.
Et voita minua. Tiedät sen.
Ehkä en, mutta voisin tappaa puolet miehistäsi yrittäessäni.
Niin, voisit.
Sitten olisi molempien kannalta parasta, jos et yrittäisi.
Herra, pelkään mitä tapahtuu, jos he saavat keskustella.
Mene sitten kuuntelemaan, mitä he sanovat.
Läsnäoloni vain suututtaisi tanskalaisen.
Uhtred Ragnarson, mitä täällä tapahtuu?
Heidän on häivyttävä tai kuoltava!
Perkeleen tanskalaiset.
- Kuningatar näki voiton. - Rukoilen, herra.
- Millä hinnalla taistelet? - Hopealla, joka on kuulemma linnakkeessa.
Ei.
Olemme kolunneet linnakkeen joka kolon.
- Emme löytäneet mitään. - Hänellä on oltava jotakin.
Jossain.
Mitä hänellä onkaan, jaetaan se.
Puoliksi.
Tapamme miehet, säästämme kuninkaan -
ja hän vie meidät omaisuutensa luo.
Puoliksiko?
Lähden etenemään, -
te käännytte -
ja hyökkäämme yhdessä.
Tämä on kuninkaan tähden.
- Perkeleen hintti! - Tuhoan sinut!
Olkaa valmiina. Tapamme heidät kaikki.
Kerro miehille, että olemme tanskalaisten puolella.
Valmiina!
- Luotatko tähän Skorpaan? - Ei ole vaihtoehtoa.
Kääntykää!
Kuolemaan asti! Perkeleen tanskalaiset!
Itkette vielä haisevien huora äitienne perään!
Valehtelevat ja varastelevat perkeleen tanskalaiset!
Voin ainakin vielä tappaa yhden teistä!
Se on ohi nyt.
- Omaisuutesi. - Omaisuuteni hengestäni. Niinkö se on?
- Omaisuutesi ja varjokuningatar. - Hyödytön lutka.
- Hän muka näki voittomme. - Missä hopea on?
Jos kerron niin tapatte minut, ja mieluummin jätän teidät köyhiksi.
Saat sotaherran kunniasanani, että jäät henkiin.
Missä hopea on?
Puhu tai kuolet.
Se on haudattu saliin valtaistuimeni alle.
Tarvitsen pienen määrän...
Jaammeko hänetkin? Saat tissit ja minä otan perseen.
- Hän on minun. - Tulitte hopean vuoksi.
Se on tämän istuimen alla.
Minulla on kysymys sinulle.
Oletko odotellut meitä?
Sinua.
- Näitkö siis mitä tapahtuisi? - Tiesin vain, että tulisit.
En muuta.
Uhtred, mitä tiedät kirkosta, jossa on kultainen alttari?
Cynuitissa, ylistyksenä Ubban taposta.
- Kuulin, että he rakentavat kirkon. - Kuka sellaista on kertonut?
Mies, joka aneli henkensä puolesta.
- Sanoisi mitä tahansa. - Siksikö olet matkalla Cynuitiin?
Laivani kaipaavat korjausta. Rannikko täällä on tuhoisa.
Miten tämä jako hoidetaan?
Emme jaa.
Voimme toki taistella, -
tosin jotkut silloin kuolevat, mukaan lukien kuningattaresi.
Uhtred Ragnarson, pidä miekkasi tupessa.
- Viisas kuningatar. - Hän pysyy kanssani.
- Hän pysyy kanssani! - Älä tee mitään!
- Uhtred, älä! - Heillä on omaisuuttamme.
En taistele heitä vastaan hopean vuoksi. Kuninkaan vuoksi kyllä, mutten hopean!
Olen veloissa ja tarvitsen armeijan. He karkaavat kauemmaksi joka hetki.
- En tapata miehiäni. - Voin antaa teille haluamanne.
Täällä on lisää hopeaa.
Mitä Skorpa kuiskasi, kun hän lähti?
Kerron, kun katson sen tarpeelliseksi.
Miten pärjäsin soturina?
Aethelwold, sinussa on yhtä paljon soturia kuin kuningastakin.
Tämä ei ole osa saalista.
Se on pyhäristi ja viedään takaisin kirkkoon. Siellä suoritetaan siunauksia.
Kaikki muu on meidän.
- Kotiinko? - Wessexiin ja menemme eri reittejä.
Minulla on piispalle asiaa.
EXETER, WESSEXIN KUNINGASKUNTA - En koskaan ole nähnyt vastaavaa kylää.
Olemme täällä vain päivän.
- Kuka olette? - Puhun piispa Alewoldin kanssa.
- Piispa on rukouksessa. - Hän ottaa minut vastaan.
- Häntä ei saa nyt häiritä. - Alewold. Piispa Alewold.
Mitä tämä on? Painu ulos!
- Meillä on kiireitä töidemme kanssa. - Siltä näyttää.
Käskin painua ulos.
Tunnen sinut. Olet Uhtred.
Aivan. Se jumalaton.
Vaimoni peri isältään velan kirkolle.
- Aivan ja huomattavan velan muistaakseni. - Minkä haluan nyt suorittaa.
Niinkö? Hyvä on, mutta kuten näet olemme kiireisiä...
Tämä on irlantilainen.
Se näyttää siltä ja painon puolestakin sopii.
Niin kaunis ja hyvin arvokas.
Ilmeisesti riittää velan maksuun.
Ellei, voin viedä sen sepän ahjoonkin.
Hyväksyn sen kirkon puolesta.
Uskon, että voin luottaa arvostelukykyynne, -
väärinymmärretyssä palvelijani Oswald Wergildin tapauksessa.
- Hän oli varas. - Kaikki asiat lienevät ratkaistu.
Siunausta.
Rukoilin päivittäin turvallisen paluusi puolesta.
- Kuka hän on? - Hän on kuningatar.
- Mistä ja kenen kuningatar? - Brittien.
Uhtred, kävelit poikasi ohi katsomattakaan häneen.
- Onko hänet nyt kastettu? - On.
- Vastoin tahtoani. - Mitkään tekoni ei vaadi anteeksiantoasi.
- Mikä hänen nimensä on? - Minua kutsutaan Iseultiksi.
Puhun mieheni kanssa. Sinä voit pysyä hiljaa.
- Meillä on nälkä, janottaa ja väsyttää. - En ole palvelijasi.
Älä puhu minulle kuin olisin. Olen vaimosi!
Et ole enää osa Uhtredin polkua.
Se on totta.
Ulos! Tämä "kuningatar" voi nukkua eläinten kanssa!
Tiedä, että maatilkkusi on turvassa.
Tapasin piispa Alewoldin. Velkasi on maksettu.
Sen tulin kertomaan, en muuta.
- Entä Oswald Wergild? - Hoidettu. Hänen sukunsa ei saa penniäkään.
Voitkin sitten selittää sen neuvostolle, jonka kuultavaksi Alfred kutsui sinut.
Se kaikki on nyt loppu.
Ennen lähtöäni sanoin rakastavani sinua. Se on totuus.
Et puhu meistä tuohon sävyyn, varsinkaan pakanahuoran läsnä ollessa.
Hän on kanssani.
Aiotko levätä perheesi vai eläinten seurassa?
Valitsit mieluummin siat ja vuohet kuin perheesi.
Vaimoni on hyvä nainen.
Rakastaa Jumalaa ja hänen on vaikea olla kaltaiseni kanssa.
Jos liittomme päättyy, minun on opittava elämään ilman poikaani.
Olen tässä, koska valitsin sinut.
En tosin aio pitää sinua täällä vasten tahtoasi.
Mitä?
Olen kanssasi, Uhtred, ikuisesti.
Se on, mitä näen.
Haluan, että näet kotini ja maani pohjoisessa.
Alfred ohjaa sinua tällä hetkellä.
Sinun on alistuttava kohtaloosi ja mentävä neuvoston eteen.
Tuletko viereeni nukkumaan tänä yönä?
- Nukkumaanko? - Ei muuta.
Se olisi ihanaa.
Jos vain olisi muukin lämmönlähde kuin vuohi.
Edwina.
- Niin? - Ilmoita perheellesi, että lähden matkalle.
Lapsen kanssa.
Menemme lordi Oddan tilalle.
Haluaisin sinut mukaani, mutta päätös on sinun.
Tiedän kuinka tärkeää on olla sinusta välittävien ihmisten seurassa.
En haluaisi jättää teitä.
Päivänä jona kuulen kotini olevan velaton, päätän lähteä sieltä.
WINCHESTER WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Oi Herra, osoita viisautesi tänne kerääntyneille palvelijoillesi.
Auta heitä päättämään, mikä on oikein, mikä oikeutettua ja oikeudenmukaista.
- Ohjaa meitä, Herra. - Ohjaa meitä.
Jättäkää miekkanne.
Pian, olet myöhässä. Sait tiedon päiviä sitten.
- Sinun olisi pitänyt olla ajoissa. - Mistä lähtien läsnäoloni on ollut niin tärkeää?
- Kuka hän on? - Hän on kanssani.
- Onko hän osa ryöstösaalistasi? - Mitä minusta on sanottu?
Kuulet kaiken pian. Nyt meidän on mentävä, -
ja sinun on oltava kunnioittavampi enemmän kuin koskaan.
Kuten paikalliset tilalliset pihistelevät velvoitteissaan korjata sillat, -
haluaisin pyytää kuningasta osoittamaan virkamiehen -
valvomaan kuningaskunnan teitä.
- Tiellä oleva silta... - Mistä syystä joudun anomaan armoa?
- Mitä on sanottu? Koskeeko se Cornwalumia? - Osoita kunnioitusta.
- Pysyy kiinnostuksen ulkopuolella. - Puhumme silloista myöhemmin.
- Beocca, mitä tämä on? - Hiljaa siellä!
- Kohtaa kuninkaasi. - Tule.
On eräs kiireellinen tapaus, joka neuvoston luvalla, -
käsitellään välittömästi.
Jaarli Uhtred, tunnettu myös nimellä Uhtred Jumalaton.
Teitä syytetään kuninkaan miehien viemisestä Cornwalumiin, -
ja siellä sodan aloittamisesta brittejä vastaan ilman kuninkaanne suostumusta.
Teitä syytetään myös liittoutumisesta tanskalaisen Skorpan joukkoihin.
Kristittyjen murhaamisesta Cornwalumissa, -
huolimatta siitä, että he elivät rauhassa Alfredin ja Wessexin kanssa.
Kaikkien näiden todisteiden valossa, rangaistus näihin rikoksiin on kuolema.
- Kuka vannoi nämä todistusvalat? - Tulemme myöhemmin siihen.
- Kertokaa, kuka vannoi? - Minä, veli Asser vannoin nämä todistajavalat.
- Uhtred, polvillenne. - En ikinä.
Herra, olemme partioineet rajojanne ja suojelleet kuningaskuntaanne, ei muuta.
- Kerron lisää, jos sallitte, herra. - Nyt on aneltava.
Annetaan hänen kertoa tarinansa.
Matkallani tekemään kannetta kuningas Alfredille, -
tulin Cynuitin kautta.
Näin moisen näyn, jota en toivo näkeväni enää koskaan.
Siellä, mihin muistokirkko Oddan voiton kunniaksi oli tarkoitus rakentaa, -
näin hävitystä, tuhoa -
ja yli 15 munkin hiiltyneet jäännökset.
Miehet kertoivat minulle, että tämä pahuus oli saman Skorpan työtä,
joka oli Cornwalumissa ja jälleen kerran hänen kanssaan oli jaarli Uhtred.
- Tämä mies! - Ei, jokainen sana on valetta.
- Herra, antakaa minun kertoa totuus... - Me olemme valtuusto.
Meidän tulee myös käyttäytyä sen mukaisesti.
Jaarli on oikeutettu vastaamaan.
Kyllä, olin yhden kerran Cynuitissa ja vain kerran.
Olin Cynuitissa sinä päivänä, kun minä, Bebbanburgin Uhtred, tapoin Ubban.
Katselen tätä salia ja näen sotureita, jotka tietävät sen olevan totta.
Se on ainoa kerta, kun olin Cynuitissa.
Olemme täällä...
Olemme täällä antamassa tuomiota kuningas Peredurin ja Cornwalumin kansalaisten murhasta.
- Jos saan puhua Cornwalumista, herra. - Seuraavan todistajan vuoro.
Entä jos Peredurin kuningatar todistaisi Peredurin valehdelleen ja huijanneen meitä?
- Varjokuningattaren pakanan sanat ovat turhia. - Eikö totuus ole tärkeä, herra?
- Odda, siirrymme eteenpäin. Seuraava todistaja. - Kyllä, herra.
Tuokaa vanki.
- Mitä tämä on? - Odda haluaa sinun kuolevan petturina ja se käy toteen.
- Mikäli haluat Valhallaan, autan parhaani mukaan. - Sanoin, että seisotte erillänne.
Leofric, vannoitte kertovanne totuuden.
- Kerron, herra. - Jumala on armollinen.
Oletteko Wessexin mies ja uskollinen kuninkaalle?
Olen uskollinen kuninkaalle aina, herra.
Olitteko Cornwalumissa jaarli Uhtredin kanssa?
Olin.
- Tapoitteko ja ryöstitte Peredurin ja hänen brittinsä? - Kyllä.
Leofric, oletteko nyt lahjoittanut osuutenne ryöstösaaliista kirkolle?
Olen, herra, ja rukoillut anteeksiantoa.
Neuvosto kuulee teitä, Leofric.
Ketä seurasitte taistelussa?
- Lähdin omasta tahdostani, herra. - Ettehän. Uhtred johti ja te seurasitte.
- Hän on jaarli ja syyllinen. - Olen osasyyllinen, herra.
- Ei, hän on vastuussa. - Edesvastuuton.
- Hän maksaa siitä hengellään. - Viimeisen kerran, anokaa armoa.
En aio anella! En kaadu polvilleni yhdenkään miehen, kuninkaan, -
tai kristityn Jumalan tähden!
Aivan.
Hänen täytyy maksaa hengellään.
Herra, jos saan tehdä vetoomuksen kuninkaalle ja valtuustolle.
- En vielä lopettanut. - Anteeksi, herra, mutta jos sallitte.
- On selvää, että olemme syyllisiä tähän. - Kiitos, ystäväni.
Oman syyllisyyteni vuoksi ja kunnioituksestani Uhtredia kohtaan soturina, -
toivon hänen kuolevan miekkani kautta.
Haluatteko ryhtyä pyöveliksi, Leofric?
Pyyntöni on taistella kuolemaan asti, herra.
Minä ääliötä vastaan. Jos Jumala on kanssani, olen voittaja.
Silloin jaarli saa soturin arvoisen kuoleman.
Jos hän voittaa tämän kuolemantaistelun, niin mitä sitten?
Ei voita. Jumalan pitäisi tulla väliin, että hän voittaisi minut.
Antakaa heidän taistella, herra.
Antakaa Jumalan päättää.
Leofric, piditte hienon puheen, -
ja pyyntöönne on suostuttu.
Taistelette huomenna kuolemaan asti.
Miekoin ja kilvin.
Jumala päättäköön voittajan.
Suomennos: _camel_, SKX, urponeiti, BlackWolf